HELT HYSTERISK
- 0-0-0, ind. - Åndssvage tingest.
Selv et fjols ville kunne huske det nummer.
- Hvorfor skal den larme sådan? - Det er meningen.
Møbler kan erstattes. Det kan en sprængt trommehinde ikke.
Jeg ringer ind og siger, du husker som en bananflue.
- Og bagefter vil jeg tale med dig. - Uha, hvor bliver jeg bange.
- Hvad ...? - Gå i seng.
- Er du lige kommet? - Man tror næppe, det er mit hjem.
- Jeg har haft en forrygende nat. - Hvad er klokken?
- 7.30. - 7.30...? Det er sort snak for mig.
Gå i seng. Bliv ved med at gå. Bevæg din krop.
- Synes du, det her er sjovt? - Ha-ha-sjovt?
- Hvorfor har du ikke ringet? - Jeg havde for travlt. Er du jaloux?
- Nej, bange. - Bange for, jeg hyggede mig?
- Jeg hyggede mig fortrinligt! - Spørg hende med hvem?
- Jean-Pierre. - Det svin?! Er han i landet?
Jeg traf ham helt tilfældigt.
Han skal instruere en video for en hippet rap-gruppe.
Vi to skulle i byen! Jeg har tilbragt hele aftenen med...
... Helena Bonham Carter! Jeg går tilbage i seng.
- Den vil hjælpe mig til at sove. - Op i kisten.
- Patsy lider af søvnløshed. - Hun ligner et omvandrende lig.
- Hvor længe skal hun bo her? - Det ved jeg ikke.
Til hendes lejlighed er desinficeret. Hun kan ikke bo i alle de dampe.
Hun elsker da at sniffe kemikalier.
Hvem ved, om netop det stof ville gøre hende udholdelig?
- Det ville slå hende ihjel. - Netop.
Hormonerne boltrer sig, hva"?
Jean-Pierre...? Bliver han længe i landet?
Det afhænger af mig. Han er ret lun på mig igen.
- Var du ...? - Ja! Det er længe siden sidst.
Men det er ligesom at køre på cykel.
- Jeg håber... - Meget forsigtig! En hel pakke!
Da rusten først var banket af, var jeg ikke til at stoppe.
- Jeg gider ikke høre om det. - Du spurgte selv.
- Vil du vide mere? - Nej.
Hvis du selv havde kærester, ville du ikke blive så sur.
Jeg er ikke sur.
Jeg ved godt, det er et prekært emne at tale om i din alder -
- og du er lidt flov over det, ikke?
Min psykiater siger, du skal udvikle dig i dit eget tempo.
Men for pokker da! Ikke én kæreste i al den tid, jeg har kendt dig!
Så grim er du sgu da heller ikke! Har du læst Kama Sutra? Nej!
Pessaret har kun været fremme i dagslys!
Jeg venter spændt på, du mister din dyd -
- men nat efter nat er det bare tørre lagner!
Jeg vil ikke have en skægget jomfru til datter, så gør noget.
- Medmindre... - Mor, hold så op.
- Medmindre du er lesbisk. - Mor!
Er du det? Du kan godt fortælle mig det.
- Ja, jeg er lesbisk. - Hurra! Godt gjort, skat!
Det er rart at se dig så glad, men det er jeg faktisk ikke.
Jeg er ikke lesbisk. Beklager.
Du skal da bare give mig det råt for usødet.
Det er vel ikke din skyld.
Jeg klynger mig bare til håbet om, at du indeholder ét eksotisk træk.
- Hvad er klokken? - Otte.
Væk mig 9.30. Så kan verden nå at få sin første smøg.
Den kan nå at få lungecancer, før du er ude i den.
Skift frisure og ifør dig overalls! Mine venner griner ad mig.
Hvis du bliver ved med at gø, tror folk, vi har kennel.
- Har nogen spurgt efter mig? - Nej. Hvad er det, du har på?
- Jeg troede, det var Jean-Pierre. - Det er ham, men det er ikke dig.
Saff?
- Den er pæn. - Så skifter jeg.
Skal du til frokost med Jean-Pierre? Hvad med mig? Må jeg komme med?
- Du kan jo ikke lide ham. - Jeg vil også kun tale med dig.
Du skulle nødig begå endnu en grusom fejltagelse.
Indrøm det: Din smag i mænd er katastrofal.
Jeg har reddet dig fra to ægtemænd og afværget en masse affærer.
- En rigtig veninde. - Jeg vil ikke spise alene.
- Du kan da finde en anden. - Det ved jeg da godt.
- Men jeg har ingen. Sig nu ja. - Godt, så tag med.
- Tak. Skal du på kontoret? - Jeg skal ordne noget med butikken.
Den går rigtig godt.
Jeg får skønne ting hjem fra Kashmir, Afghanistan, Albanien -
- og nogle rasende billige tæpper fra Etiopien.
Og læbeplader fra døde indianere. De kan sælges som askebægre.
Du skal ikke se sådan på mig. Vi fjerner læben først.
Så får jeg nogle pragtfulde gryder fra Somalia.
De har alligevel ingen mad at putte i dem.
Og det bedste... Du ved, de forladte kurdiske landsbyer?
- Jeg har købt indholdet. - Godt gået.
Kup, revolutioner, katastrofer er dine varelagre.
De elsker at campere. Hvad skal du i dag, Pats?
- Bare hun ikke skal lalle rundt her. - Hold bøtte!
Jeg taler med min veninde.
Du opfører dig som en kronisk deprimeret undulat! Hold bøtte!
- Pats? - Jeg skal ind på mit kontor.
- Dit...? - Kontor.
- Bladet? Er det der stadig? - Ja. Der er et lille møde.
- Det tager vel ti minutter. - Hvad laver du?
- Pats er modeskribent. - Moderedaktør.
- Ja, moderedaktør. - Hun er aldrig på arbejde.
- Altid! - Takket være hr. Mobiltelefon.
- Og jobbet er for livstid. - Er hun god til noget?
- Hun har sovet med udgiveren. - Og det er jeg skidegod til.
- Hvad laver en moderedaktør? - Hun får 50% rabat hos Harvey Nics.
Det omfatter også noget arbejde. Jeg afgør, hvad der bliver trykt.
Med et knips kan jeg gøre skørterne så korte, at verden er din gynækolog.
- Og du får gratis champagne. - Jeg styrer...
- Moden. Og får små rare sager. - I to har aldrig betalt for noget.
- Jeg har betalt for dig. - I dyre domme.
- Jeg skifter lige tøj, så kører vi. - Må jeg så komme med til frokost?
Så kan du nå ud i bilen.
Jeg er sikker på, det er her. De må have vasket bygningen.
Ja, det er nok det. Fem minutter, så skal vi videre.
Er du sikker på, det er her? Ringer der nogen klokker?
- Kan du huske etagen? - Vi går ind i receptionen.
Så beder vi om en oversigt.
Det virker bekendt.
Femte sal. Redaktionssekretærer. Skønhedsskribent, madskribent -
- redaktionschef, seniorchef -
- redaktionssekretær for socialt stof og særlige projekter.
Kigger du på redaktionssekretærer? Jeg er redaktør. Moderedaktør.
Så er det slet ikke på den her etage.
Her. Kunstredaktør, stilredaktør, chefredaktør...
- Ja, her er det. - Det står, som du forlod det.
Den blomsterhandler er yt. Mage til frækhed.
- En Armani. - Kun Emporio.
- Det kan streges ud med en tusch. - Er min Chanel der stadig?
Jeg tager den på til mødet og skræmmer redaktionssekretærerne.
- Så kan de kysse mine knapper! - Patsy Stone.
- Hej, Mag. Eddy. - Kommer du til mødet?
- Hvis jeg skal. - Vi mangler reklamepenge.
Swiss Watches, Lanson, Nivea og alle mine tamponer er gledet ud.
Estee Lauder og Rive Gauche redder denne måned.
- Varer mødet længe? - Fem minutter.
Jeg skal nå tre frokoster og en gamache-opvisning kl. to.
Vi ses om lidt.
Hun er knalddygtig. Kom med min Chanel.
... billig champagne og elendige kanapeer.
Hvis jeg ikke får mit rabatkort i en ruf, er hun færdig.
- Hvor er Magda? - Hun taler med Fergie.
Hvis hun ringer igen, er jeg ude.
Jeg har et minut. Features, Catriona.
Lav noget på en bil. Jeg skal have ny bil. En god bil.
- Og noget om champagne. - Sammen med glas.
- En af mine venner sælger glas. - Henrietta?
Ja. Og så nogle flotte billeder.
Og noget om, hvem der er in, hvem der er yt... Her er min liste.
Yt. Hun tog mig på sengen. In. Han tog mig på sengen.
Og så noget om River Phoenix, Mickey Rourke og Liam Neeson.
Alle, der hedder Freud, er yt. Tumper med en forfader.
- De var in i sidste måned. - Nu er de yt.
Bare fordi deres bedstefar opfandt penismisundelsen.
De er mine gode venner. Det er ligegyldigt, men...
- Skønhed. Hurtigt. - Hun er fantastisk.
Clarins, Paloma Picasso, Chanel. Make-up.
Ansigter, øjne, læber, næsebor. Jeg sidder bare og finder på.
Bad med mint. Ti råd om tropiske tånegle.
Naturlig zing! "Fugtighed" er dagens ord.
Små, lækre, fugtige dråber. Sol, sand, vand, strand.
Fotomæssigt må jeg 14 dage til Caribien.
Hud er in. Og så det sædvanlige.
- "Skønhed giver mere sex." - Godt. Stik mig lige rynkecremen.
Send Hamish herind. Jeg vil vide, hvor jeg spiser. Pats?
Lutter store navne i denne måned. Lauren, Armani, Lagerfeld.
- Romantik på Den røde Plads. - Ingen russere. De er for fede.
400 år med kartofler passer ikke i en Gautier-skål.
Så jeg sådan ud, blev jeg hjemme.
- Magda? - Hvordan er dagens restaurant?
Komfortabel på fornem vis. Plutokratisk og en rimelig and.
Boudoiresque, fin-de-siecle eklektisk og yderst ubekvemt.
En post-Orwell udgave af et edwardiansk gæstgiveri.
Maden... økumenisk i smagen, et kosmopolitisk eventyr -
- af yppig eklekticisme, fuld af gastrokredibilitet.
Ingen plask i vandbadet der.
Slet ikke dårligt, men tomaterne var ret så pulpøse.
Tak. Det er noget værre ævl, men det fylder godt i bladet.
Patsy, de har ringet fra fjernsynet. Vi skal lave "Forvandling" for dem.
- Jeg sagde, du gjorde det. - Er du gal?
Der sidder et par elendigheder og venter på et mirakel.
Hjælp mig, Eddy. Hvad gør jeg?
Send dem til frisør, prop dem i designertøj og vis dem i fjernsynet.
Kommer jeg i fjernsynet? Det er jeg garanteret god til.
- Vi ses. - Kommer du senere?
- Ja. Klarer du den? - Det bliver intet problem.
Fjernsynet...
Goddag. Mit navn er Patsy Stone.
Eddy!
Hun er ikke hjemme. Hvordan gik forvandlingen?
- Hvem har fortalt dig om det? - Mor ringede.
Hun er ude med Jean-Pierre og har det herligt uden dig.
Har du fået forvandlet nogen til ynkelige modeidioter?
De møgkællinger havde ingen smag. Det var afskyeligt.
- Tøjet? - Slagsmålet.
Moren og jeg kom op og slås. Jeg sagde, hun burde gå i ligposer.
Datteren gik amok hos Yamihoto.
Lægerne er ved at fjerne lidt moderne møbel fra hendes krop.
De tænker ikke på mig! Jeg skal i fjernsynet i morgen!
To fantastiske rober, men ingen til at bære dem.
Jeg må hulke.
- Glem det. - Må jeg komme ind?
Svaret er nej. For jeg går ud fra -
- du vil overtale mig til at blive dit modeoffer.
- Men du kom måske for at sludre? - Lad døren stå.
- Kan du ikke lide mit værelse? - En mønstret celle. Med gardiner.
Vær så venlig at slæbe dit kadaver ud herfra.
Undskyld.
- Vi to foregiver at hade hinanden... - Jeg hader dig.
Du har afskyet mig, siden jeg blev født.
- Før det. - Så hvorfor skulle jeg hjælpe dig?
Du får penge for det. Og jeg er din mors bedste veninde.
- Hun har det sjovt med mig. - Jeg holder af hende.
Du klæder dig som en kristen, men så hører al lighed også op.
Hvor længe er du om at lave pressefolder i cowboybukserne?!
Ud!
Til dig.
- Jeg har selv plukket dem. - De er yndige.
- Jeg ved, hvordan du har det. - Vel gør du ej. Ud!
- Du var i det mindste et ønskebarn. - Skal vi nu have en tåreperser?
Gråden presser sig på. Fortæl om din tragiske barndom.
Og om dine forældre -
- som er sendt på plejehjem for at holde din alder hemmelig.
De er døde. Prøv at kringle dig ud af den.
Undskyld.
Jeg har aldrig kendt min far. Min mor kendte ham kun sporadisk.
Hun fik mig, da hun var i 40"erne. Jeg passede hende de sidste år.
Derfor fandt jeg ikke en mand at slå mig til ro med.
Det var ikke hendes skyld. Hun ville slet ikke have et barn.
Men hun forvekslede graviditeten med overgangsalderen.
- Patsy, det er skrækkeligt. - Eddy og din mormor hjalp mig.
De gav mig et sted at være. Min mor ville ikke have mig.
Jeg var et brud på hendes stil. Jeg fik hende til at føle sig gammel.
Jeg er Afrodite!
Jeg lever! Jeg ånder! Jeg er Diana!
Jeg er dronning Dido!
Åh, hvilket lys, der danser over verden!
Flyt dig, barn.
Du skal ikke stå i vejen, når jeg folder mig ud!
Hvad laver du her? Navlestrengen blev kappet -
- da min krop udviste dig. Acceptér din frihed -
- og lad denne sjæl være fri!
Humphrey og André kommer. Jeg så helst, du ikke var her.
Hvis du går, så husk en nøgle.
Jeg håber på en sanselig syntese i aften -
- og helt ærligt -
- så kan jeg godt undvære konkurrence fra dig. Skrub af!
- Giver din mor dig ikke mad? - Du ved, hvordan hun er.
Brænder hun sin bh igen?
Vi kan ikke have, du ender som et stankelben, vel?
En ranglet bønnestage med fødder uden ende.
Og en slaske-laske-søster som ingen gider kende.
Tak, mrs. M.
Se dig... lutter græmmelse og vrangvillig omsorg.
Her sidder jeg på et hjem for alderdom og gustne lidelser -
- passet af såkaldte plejersker.
De vil bare pille ved gamle knogler.
Du kommer her og venter åndeløst på, jeg skal dø.
Jeg nægtes endog min intellektuelle frihed.
Højst to Barbara Cartland'er om dagen er mig tilladt.
Tvunget til at sidde på min kvindelige eunuk -
- for at holde deres beskidte fingre væk.
Børns tyranni!
For pokker da, fald dog død om!
Hun døde kort tid efter. Hendes sidste ord var:
"Hvorfor har vore klinger altid været krydset?"
- "Hvorfor har vi altid sloges?" - Hvad sagde du?
Jeg sagde: "Vi har krydset skjold, ikke klinger."
- Patsy, det er meget trist. - Ja.
- Hør... - Ja?
- Jeg... - Ja?
Jeg vil lave en aftale med dig.
Jeg går med til forvandlingen på to betingelser.
Du flytter ind på et hotel. Og du lader mor have en kæreste.
Top.
Ring til din mormor. Jeg mangler også en gammel dame.
- Hvorfor er du oppe? - Jeg skal jo med.
- Hvad med Jean-Pierre? - Han optager video i dag.
- Skal du ikke i butikken? - Senere. Jeg vil med.
Vågn op, Pats! Kom så!
- Hvad er klokken? - Seks om morgenen!
- Hvad tid faldt du i søvn? - Ved tre-tiden i nat.
Jeg måtte tage piller ved et-tiden.
Det er svært at falde i søvn, når man er vant til at gå i koma.
Hvordan går det med projektet?
Din mor er sød, men din lede datter er helt på tværs.
Det lyder måske underligt, men har du prøvet at bede pænt?
- Det virker på Saffy. - Det kan jeg ikke.
- Prøv. Det er hurtigt gjort. - Det kan jeg altså ikke.
- "Vil du være sød..." Og smil. - Nej, det giver rynker. Du gør det.
Saffy, Pats vil spørge dig om noget.
Gør det så.
Smil.
- Vil du være sød at tage kjolen på? - Gerne.
Kom så, ellers når vi det ikke.
Kom nu. Vi skal til make-up kl. 7.
- Mon Claire Rayner er der? - Jeg er der.
Ja, men bare hun også er der. Jeg skriver altid til Claire.
Du fejler da ikke noget.
Jeg troede, jeg havde den sygdom. Den, hvor man glemmer alting.
- Alzheimer. - Den, som gamle får.
Hvad er det nu, den hedder? Jeg kan ikke huske det.
- Kom nu, vi er sent på den. - Sært, at netop vi skal forvandles.
Kom så.
- Er du nervøs? - Nej.
- Har du en afsluttende replik? - Ja, jeg kan den i søvne.
Lidt senere skal vi tale med årets sportsstjerne.
Men først skal vi til modeindslaget.
Og i denne uge har vi moderedaktøren fra "Ella" hos os.
Patsy Stone. Dav, Patsy.
Ja, tusind tak.
Så vidt jeg har forstået, så har du valgt at lave en forvandling?
- Hvordan gik det for dig? - Ja. Helt godt.
Du opfyldte to normale menneskers hedeste drømme?
Ja, det er rigtigt.
Kan vi monstro få et billede af vores to forvandlings-kvinder?
Det er min søn. Er han ikke sød?
Har vi et billede af...? Ja, det har vi.
- Det har krævet en del arbejde. - Ja. Tusind tak.
Kan vi få dem ind, så vi kan se, hvordan de ser ud nu?
Det er en pragtfuld kjole.
En blanding mellem et dørslag og en ringbrynje.
Her kommer en moden kvinde, som ikke er bange for at gå i sort.
Tag plads.
- Kommer Claire? - Nej, hun røg ud. Beklager.
Det er jo ikke just hverdagstøj.
Man ville nok føle sig lidt dum, hvis man gik på indkøb sådan.
Ja. Tusind tak.
Hvad siger vores forsøgskaniner til det tøj, de har på?
- Hvad synes du om det? - Jeg er mere til stangtøj.
Ja, det ved man da, hvad er. Nå, vi må videre i programmet.
Tak. Patsy, det var flot, men for vildt til mig.
- Må jeg lige sige noget? - Ja.
Man får aldrig nok hatte, handsker og sko.
Uvurderligt råd fra en topprofessionel modeekspert.
Senere kigger vi grundigt på skizofreni. Fra 9.20 til 9.23.
Og derefter kommer "Ungdomstider".
Vi skal tale med nogle, der har kappet deres mødre.
Pas du hellere på. Og nu til Heureka med vejret.
Så flov har jeg ikke engang været over min mor.
- Jeg synes, det gik fint. - Eddy?
Du var fantastisk.
- Sludder. Hun var en katastrofe. - De tilbød mig et job!
Ja, til at læse vejrudsigten. Har du talt med Jean-Pierre?
Jeg tror ikke, jeg vil se ham mere.
Pats og jeg talte om det i går. Og hun har ret.
Med hans job og min butik er det ikke særlig praktisk.
Ud! Du kan vel holde halvdelen af aftalen.
Du kom i fjernsynet, og jeg bliver her.
- Har du ingen ære i livet? - Den røg, da hun var 14.
- Jeg kendte drengen. - Godt!
Omsider et hysterisk teenage-udbrud.
Hvordan fik du hende overtalt?
Hun fik en tåreperser om min forfærdelige mor -
- og hvordan jeg passede hende og bla, bla, bla.
Men det er jo sandt.
Fandens!
Man får aldrig nok hatte, handsker og sko.
- Hvad skal du i aften? - Jeg har en aftale med udgiveren.
Selv Amanda de Cadenet ville have husket ordet "tilbehør".